ETT ÅR TIDIGARE
Herrn, ge oss en penny.
Spring!
Förlåt.
Ljung! Turljung!
Turljung, herrn?
Söker ni någon?
-Ja, jag... -Mr Gray?
Välkommen till London, herrn.
Vi är framme. Välkommen hem.
Jag hoppas att ni ska bli belåten.
Inget har förändrats sen jag var liten.
Jag beklagar herrns sorg. Får jag sätta på lite te?
Tack, Victor.
London ska säkert ge er många nya vänner och äventyr.
-Hoppas det. -Det hoppas jag också.
Ni måste hälsa på en av våra främsta konstnärer.
-Basil Hallward. -En enkel skönhetssökare.
-Vad tycker ni? -Utsökt.
På två veckor i London har jag bara mött Agathas välgörargrupp.
-Du har mött mig. -Självklart.
Jag menade inte...
-Bjudningarna är hemskt tråkiga. -Du har säkert rätt.
Jag trodde det skulle vara roligt.
Kära nån, nej.
Sjaskig. - Hustru, dricka!
Så där. Jag hämtar dricka åt oss.
En god make kan ta sin kvinna.
Man tar henne om hon är vacker och nån annan om hon är ful.
Cigarett?
Nej tack.
Cigaretten är fullkomlig njutning.
Den är utsökt och lämnar en otillfredsställd.
-Ni är Kelsos dotterson. -Ja...
-Kände ni honom? -Vi möttes en gång.
Det räckte för att jubla när han drog sin sista sura suck.
Ni ärvde gammelbockens gods.
Att vara föräldralös har fördelar.
En allvarlig ung man med älskvärd natur, enligt Agatha.
Jag tänkte mig en fräknig dräng i gräsliga kläder.
Jag hade bara rätt till hälften.
Det kunde ha varit värre. Gladys Allonby klär sig som en 14-åring-
-sen hon blev 40. Om Radley var mer hos skräddaren än i kyrkan-
-hade han inte liknat en illa inbunden psalmbok.
Vill ni inte ha en cigarett? Jag får dem direkt från Kairo.
Du har mött vår charmerande värd.
-Bry dig inte om nåt han säger. -Så oförskämt. - Henry Wotton.
Victoria, min fru. Min faster känner ni tyvärr.
Du kunde lära dig hyfs av pojken.
Jag har fler gäster som du ska förolämpa.
Jag hoppas att vi möts igen, mr Gray.
Tack för cigaretten.
-Man vänjer sig. -Nej, det är gott.
-Jag menade Harry. -Här är några du måste hälsa på.
-Är du inte trött på att se på mig? -Inte alls.
Ju mer jag tittar, desto mer ser jag.
Du måste vara klar snart. Det är inte Sixtinska kapellet.
Du fick sitta med om du var tyst.
-Jag vill se det. -Nej!
Inte ens jag får titta på det.
Agatha sa att er far var konstnär.
-Tydligen. -Kelso måste ha blivit glad.
När hans dotter föll för en fattig målare.
-Inte konstigt att de rymde. -Jag kände aldrig mina föräldrar.
Självklart, tyfus är så hemskt.
Och er arma mor dog i barnsäng.
-Fängslas ni av alla ni möter? -Alla är inte lika fängslande.
Kan du inte ta en promenad när jag målar bakgrunden?
Du behöver inte Dorian för det. Vi tar båda en paus.
-Vi kanske alla ska ta frisk luft. -Ja. Och jag vet rätt ställe.
-Kom, Dorian! -Förlåt.
Förstår du varför Agatha vill hjälpa Whitechapel?
-Ska vi inte försöka göra nåt? -Jag vill inte ändra nåt i England.
Utom vädret.
Välkommen till mitt syndens näste.
Varsågoda.
-Botten upp. -Nej, nej!
En till.
Ska ni två ta mig samtidigt?
Nej tack, men lycka till i din jakt på kärlek.
Sära lite mer, kära du.
Lugn, han är läkare.
Ingen skam i njutning. Människan vill bara lycklig.
Men vi ska vara goda och är då sällan lyckliga.
Men som lyckliga är vi alltid goda.
Ni vill väl vara god och lycklig?
-Kan inte det stå en dyrt? -Nej, hon är väldigt billig.
Jag menade effekterna på....
-På vad? -På ens själ.
Ens själ?
Det här är min kyrka.
Med denna sup spikar jag fast min själ vid djävulens altare.
Du möter aldrig en mer vältalig tokfilosof.
Kom. Du ska få se vad vi har skapat.
-Verkligen? -Han har inte druckit sin gin.
Gå och knåpa med din bakgrund. Vi kommer strax.
Ditt porträtt väntar på dig, Dorian.
Ni kanske ska prata med henne.
-Jag visste inte att hon... -Var inte blyg. Gå.
-Jag vet inte... -Jag avundas er.
Allt är möjligt för er, för ni har de två enda saker värda att ha.
Ungdom och skönhet.
Vi går.
Förspillda ögonblick.
-Det var nog hennes man. -Ja, mycket förnuftigt.
Folk dör av sunt förnuft, Dorian. Ett förspillt ögonblick i sänder.
Livet är ett ögonblick. Det finns inget liv efter döden.
Så se till att det alltid brinner med den starkaste lågan.
Ja du, Basil...
Det är det bästa du har gjort.
Du blir mannen på allas läppar. Ni båda.
Säg nåt, pojk. Du sårar honom.
Är det verkligen så jag ser ut? Det är så...
-Levande. -Bättre än livet.
Han kommer alltid att se ut så.
Ni, mr Gray, gör tyvärr inte det.
Med tiden förlorar Moder Natur till fader Basil.
-Det flyktiga är värt mer. -Prat.
Vi åldras och ärras för att gudarna är grymma och hatiska.
Jag kanske ska spika fast min själ vid djävulens altare.
En god affär.
-Vad sägs om en gin i stället? -Allt hokuspokus.
Ändlösa besvärjelser, böcker i band av spädbarnsskinn.
Drickande av jungfrublod. Dorian hade inte schackrat bort sin själ.
Hade du det, Dorian?
Hade du det?
Ja.
-Du har fångat nåt utsökt. -Han var helt oberörd.
Penseln tycktes dansa och jag målade bara det jag såg.
Kelso hade vänt sig i graven.
Han tyckte inte om att se på mig. Beskyllde mig för min mors död.
Gamla mäns fulhet är gränslös.
-Läpparna. -Och ögonen. Nästan vackra som hans.
-Vänj dig vid att bli uttittad. -Det är en fin målning.
-Jag menar inte målningen. -Mr Gray?
-Det gick väl rätt så bra? -En triumf. Den första av många.
Om herrn tillåter... Er mor hade varit stolt över att se er.
-Ska jag hälla upp herrns bad? -Det är lite tidigt.
-Har vi nån gin? -Jag tror inte det.
Kalla då på en droska till mig.
-Knuffa honom! -Det gör jag!
Titta i hans fickor.
-Du! -Ja?
-Doppsugen? -Hej, snygging.
En loge, my lord? Bara en shilling. Ni har bara missat lite grann.
-Denna unga dam...? -Miss Sibyl Vane. Hon spelar Ofelia.
...förstämt och vidrigt som ett sprucket klockspel.
Ser härlig ungdoms makalösa blomster av svärmeri förvissnat.
Ve mig!
Får jag presentera: Theatre Royales miss Sibyl Vane, my lord.
Jag är inte lord. Varför säger han det?
-Inga många fina herrar kommer hit. -Verkligen?
Då ska jag rekommendera det för dem.
Vad för er till min loge?
Jag råkade gå förbi teatern och...
-Jag var på krogen... -Jag vet.
Minns ni? En vän tog med mig dit för första gången.
Jag säger första gången, men jag har så klart...
Jag ville hälsa på er, men så gick ni med...
-Med Jim. -Ja...
Just det.
Jim.
Min bror.
Bror? Det är ju storartat!
Förlåt, det var fel att... Förlåt mitt intrång, miss Vane.
Vänta!
Det är nåt ni inte har berättat.
Ja, självklart. Förlåt mig.
Ofelia är en krävande roll-
-och ert spel i kväll var oklanderligt.
Faktiskt fantastisk.
Faktiskt - ni är fantastisk.
Och när jag såg er på scenen-
-och ännu mer nu när jag står inför er-
-fylls jag av vördnad och ödmjukhet av er strålglans.
Jag menade ert namn.
Ni sa inte ert namn.
Hur många andra flickor tar ni med hit?
Hundratals. Tusentals.
-Ni måste uppvakta flera dussin. -Nej.
-Säg sanningen. -Det är bara ni.
Det är bara ni.
-Vilken är din relation till tösen? -En smula respekt, tack.
Det är inte så. Sibyl är helig.
Bara det heliga är värt att skända.
Folk fruktar sina drifter.
-Inte jag. -Vi lär oss frukta från början.
Fruktan för Gud. Eller ännu värre: en skandal.
Vi lär oss leva i självförnekelse.
Varje drift vi kväver förgiftar oss.
Nu önskar han att han aldrig hade nämnt flickan.
Det saknas nåt...
Tack, Harry.
Jag tillät mig fylla det med min blandning.
Åh, Dorian. Den är så fin.
Jag tänkte att den skulle klä dig.
Jag måste gå. Jim blir orolig.
Givetvis.
Annars kunde vi...
Jag menar...
Du kunde stanna.
Här.
Hos mig. Vi borde inte frukta våra känslor.
Jag har sett andra flickor ge sig åt män och vad det blir av dem.
Jag älskar dig.
Förlåt, jag menade inte...
Du är allt jag önskat mig i världen.
Pojk!
-Du kan få ett litet ärr där. -Då blir det inte det första.
Min rygg.
Vad då?
Du är perfekt.
-Förlovad? -Härligt, va?
-Ni skulle veta det först. -Gratulerar, Dorian.
-Varför friade du till henne? -Jag gjorde inget formellt frieri.
Jag sa att jag älskade henne och hon sa att hon ville bli min fru.
Kvinnor är så härligt praktiska.
-Vill ni se henne spela i kväll? -Jag är upptagen.
Och vi ska till Burdons.
Hälsa Burdon att vi ses i morgon. Ordna en droska, Dorian.
Jag älskar skådespel. Så mycket verkligare än livet.
-Hoppas du är nöjd nu. -Alla upplevelser är av värde.
Och äktenskapet är en upplevelse.
Ingen roas av detta, Henry.
Jag ska prata med honom.
De andra gillar det inte. Särskilt inte Basil.
Basil borde kanske vara mer orädd med sina känslor.
Jag tänkte vi kunde stanna till på vägen till teatern.
Jag har också nyheter.
-Min fru verkar vara med barn. -Gratulerar.
Var inte absurd. Det är början till slutet.
Så låt mig...
-Harry. -Alan.
Äntligen dags för nojs, ser jag.
Kom, mina damer.
Så förtjusande.
Drick.
Snart är du förankrad i barnvagnen.
-Det tror jag inte. -Vår vän ska gifta sig.
Men vi har inte fått chansen att vinna ditt hjärta.
Farväl till ungdomen.
Nej.
-Vet Victoria att du går hit? -Äktenskapet har ett behag...
Det kräver ett liv av dubbelspel.
-Kanske är mitt samvete starkare. -Samvete är feghet, fast artigare.
Ingen civiliserad man ångrar en njutning.
Ser du? Enda sättet att bli kvitt en frestelse är-
-att ge efter för den.
Sök alltid nya sensationer, Dorian.
Kom. Följ med upp.
-Vägra dig ingenting. -Kom.
-Ingen behöver få veta. -Följ med.
Nöjet är mitt. Jag har hört så mycket om er.
-Och jag om er. Var pjäsen bra? -Vi kom tyvärr lite sent.
-Var var ni? -På klubben.
Vi firade en underbar nyhet. Många, många gratulationer.
-Och Harry ska bli far. -Så roligt.
-Verkligen. -Botten upp!
-Ni vill säkert ha egna barn. -Hemskt gärna.
Inte riktigt än.
-God kväll. -God kväll, Charlie.
-Vi är väl lite unga? -Är vi?
-Jag kanske ska gå. God kväll. -God kväll.
-Vi ses i morgon, Harry. -Säkert.
Vi behöver inte ha så bråttom.
Du låter annorlunda.
Inte alls.
-Var ni på klubben hela kvällen? -Ja.
Han ljuger bättre än du.
Va?
-Jag sa bara att allt går så fort. -Jag gav mig själv till dig.
Jag trodde du älskade mig. Gör mig inte till en av dina horor!
Jag kanske ska gå.
Låt honom inte göra det, Dorian.
-Det har inget med Harry att göra. -Du sa att du älskade mig.
Dorian, snälla du!
Jag älskar dig.
Hur var föreställningen i går?
Förlåt.
Ta nåt att dricka. Jag kan presentera dig för konstnären sen.
Gift er aldrig, mr Gray.
Det är enda sättet att behålla alla illusioner.
Upp med hakan. Du liknar en örfilad fikus.
Du kommer att älska igen. Och igen. Har du dina cigaretter?
Självklart.
Frukta det inte, Dorian. Världen är din.
I en säsong.
-Victor, kan du ta en flaska... -Vad som helst.
-Vad är det? -Ni har en gäst. En mr Vane.
-Han verkar upprörd. -Vi väntar i biblioteket.
Victor, hur blir det med flaskan?
Vad förskaffar mig den äran, Jim?
Får jag bjuda på nåt att dricka?
Jag vill inte ha den här i mitt hem.
Det som hände med Sibyl var väldigt olyckligt.
Men det här var en present och hon borde... Den är smutsig.
Hon bar den när de drog upp henne ur floden.
Varför i all världen var hon...
Hon kan inte...
Jag ville att du skulle veta att hon älskade dig.
Hon skulle föda ditt barn. Och du dödade henne.
Upp!
Mår ni bra? Låt mig hjälpa er upp.
-Sibyl är död! -God kväll, mina damer.
Upp.
Vi kan inte låta dårar hota anständigt folk i deras hem.
Alan vårdar ett antal såna där rubbade individer på Broadmoor.
Jag är säker på att mr Gray inte kan kopplas till detta.
Du ska med till stationen.
Det var inte ditt fel, Dorian.
-Kelso sa att jag var Döden. -Han hade fel.
Salome, Harry.
Du yrar.
Jag gör all kärlek till död!
Död.
Kelso var bitter och är död.
Det förflutna ligger i det förflutna.
Upplevelser gör oss starka. Du måste se det för vad det är.
En fantastisk upplevelse.
-Jag kan inte vara så hjärtlös. -Man behöver perspektiv.
De flesta orkar inte höja sig över livets plågor.
Att behärska ens känslor-
-och njuta av dem-
-kräver en viljestark man. Alan lämnade detta till dig.
Drick. Doktorn ordinerade det.
Jag måste gå.
-Jag tittar in i morgon. -Tack, Harry.
Du är en viljestark man, Dorian. Det såg jag direkt.
Jag är hemskt ledsen.
Finns det nåt jag kan göra?
Så snällt. Jag ska till Harry.
Kommer du på Radleys bal?
Var är mitt porträtt?
Ljuset var för starkt här.
Ljuset var perfekt. Var har du hängt det?
Det är i tryggt förvar. Jag vill inte visa upp det.
Det är för värdefullt.
Jag hade förlåtit sorgens nycker om du verkade sörja.
Jag var drabbad. Men det förflutna ligger i det förflutna.
Varje upplevelse är av värde. Ett glas?
Tro inte på allt som Harry säger.
Det gör inte han.
Hemskt, va? Radley triumferar och hans kärlekskranka fru-
-förevisar deras dotter som en sugga som bökar efter en make.
Stackars Celia.
Utstyrd och serverad för nån haklös lymmel att evigt förslava.
Vi lever lite rövare.
-Tillåt mig presentera mig. -Jag vet vem ni är, mr Gray.
Låt mig då få gratulera till er hänförande debut.
-En liten skål? -För vad?
Berusning.
-Här kommer hon. -Vem?
Celia?
-Celia? -Problem, lady Radley?
Jag hittar inte min dotter. Inte mr Gray heller.
Är de i trädgården? Den är utsökt.
Får jag våga mig på en gissning?
Har det hänt nåt?
-Var är min dotter, ditt odjur? -Jag ordnade med mina kläder.
Lord Radleys fina bourgogne spilldes på min manschett.
Mr Gray, jag...
-Lord Henry sa... -Ett misstag.
Ingen alls behöver få veta.
Ni är alltför vänlig. Tack.
Det måste vara svårt, en sån här bjudning...
Att se er dotter bli vuxen.
Det får er att längta tillbaka till er ungdom.
Förlåt mig-
-men ni är så vacker.
Mr Gray, det är ytterst opassande.
Var var vi nu?
-Vad flinar ni åt, Gray? -Harry har precis förlorat ett vad.
Ut med språket. Vi är alla spelare här.
Bara lite kvitt eller dubbelt.
En bra spelare vet spelets gränser.
Det finns inga gränser.
Dorian, denna baluns är din bästa.
Man måste döva ålderssmärtan.
-Be min man att inte vara otrevlig. -Jag har alltid trevligt med honom.
Du ska ha en ny utställning, Basil.
Ja, i Paris. - Jag ville fråga dig en sak, Dorian.
Jag vill göra ditt porträtt till mitt huvudverk.
Ja, ett fint porträtt. Vad hände med det?
Jag har inte sett det på länge.
-Dorian skyddar det. -Ja.
Tyvärr, Basil, men det är för kärt.
Jag vill inte att det lämnar huset.
-Ursäkta. -Ville du nåt?
Porträttet är mitt bästa verk och jag skulle sätta pris på...
Den största gåva nån kunde ha gett.
Faktiskt...
Jag önskar att jag kunde berätta hur stor gåva.
Då är det väl inte orimligt att låna tillbaka det?
Jag vet inte om jag till fullo har visat min tacksamhet.
Jag tror inte...
Jag har nyckeln till ditt hjärta.
Rör inte den! Aldrig!
Han är ung.
Han var aldrig grym förrän han mötte dig.
Den är min.
Är det du?
-Jag trodde du gått hem. -Jag behövde en promenad.
-Jag ska lägga mig. Alla har gått. -Jag vill prata med dig, inte dem.
Jaså?
Vänta, vänta!
Jag vet inte var jag ska börja.
Så illavarslande.
-Du skrämde den arma pojken. -Han tycktes repa sig.
Säger du likadant om Celia Radley?
Jag beklagar hennes olycka, men tycker du att felet var mitt?
När jag ser på dig känns det omöjligt att föreställa sig.
Men jag vet att du är hemsk mot andra. Mig också.
När jag ber dig låna mig min tavla.
-Är det det det handlar om? -Nej, om bra mycket mer!
Var är den Dorian Gray jag målade?
Du förstår inte.
Jag kommer alltid att vara den Dorian.
Kan jag lita på dig, Basil?
Vill du se varför du aldrig kan ställa ut porträttet?
Vad är det?
-Känner du inte igen mig? -Vad har du...
Det där...det är inte...
Tillsammans skapade vi nåt vackert.
Det är ett mirakel.
Se på mig.
Tack vare din målning-
-kommer detta aldrig att åldras.
Aldrig ärras.
Kan du tänka dig att kunna göra allt man vill?
Leva ut sina lustar när världen ser dig glänsa?
Det är inte du. Vi kan stoppa det.
Basil, sluta.
Det måste förstöras. Jag vill hjälpa dig.
Vi hittar en präst eller en själasörjare.
Du har godhet i hjärtat. Jag har sett det.
Du är inte denna...djävul.
Jag är en gud.
God afton.
Behöver herrn hjälp?
Så vänligt.
Var rädd om sig. - Kör.
God dag, lady Victoria.
Jag och Harry ska äta lunch på Scott's. Går ni med?
Dorian, du har inte hört det.
De har hittat Basils lik i floden.
''Du är slav för ödet''-
-''för slumpen, kungar och desperata män.''
''Och lever av gift, krig och sjukdom.''
''Vallmor och trolldom kan också söva oss.''
''Om än du blir slagen''-
-''skall du resa dig.''
''Efter en kort sömn vaknar vi för evigt.''
''Döden skall ej finnas mer.''
''Död''...
...''du skall dö.''
Farväl, kära Basil.
-Jag pratade med polisen igen. -Har pajasarna gjort några framsteg?
De tror att det var en stjärtgosse.
Så Basils namn ska dras i smutsen.
Jag tänker göra en resa, Harry. Du kanske ska följa med.
-Vart ska du? -Överallt. Jag far i morgon.
Mitt i allting?
Någon gav mig en gång ett gott råd.
Om att ha perspektiv. Följ med.
Barnet föds snart.
Berätta allt för mig.
Det gör jag alltid.
Jag har gått in i döda nationers gravkammare-
-härjade av vilda stammar.
Jag känner varje ögonblicks glans. Tillvarons prakt...
...vass som en knivsegg. Denna desperata vilja att se, röra.
Du lärde mig att livet måste brinna med den starkaste lågan.
Den bländar mig inte och bränner mig inte heller.
Jag är lågan, Harry. Jag är lågan.
Då var vi framme.
...säger det så bra. Det är köttets seger över sinnet.
Här är jag.
Dorian, du ser så...
Så...
Han ser strålande ut.
Vi har hört makalösa historier.
Jag är rädd att alla är helt...
...sanna.
Välkommen hem. Champagne?
Min saknade hedersgäst.
Jag kommer.
Jag beklagar din sorg.
Jag hörde hela tiden samma ord:
''Naturliga orsaker.''
Naturen kan lastas för mycket.
Hon såg fram emot livet som frånskild.
Och stackars gamle Basil.
Om vi betalade polisen efter resultat hade vi sparat massor.
När dina brev slutade komma blev jag rädd, men här är du nu.
Men strunta i allt sånt nu... Varför kom du egentligen hem?
-Jag är trött. -Du ser inte trött ut.
Du får inte vara melankolisk. Ditt liv är utsökt.
Du har druckit djupt ur allt utan att få en fläck.
Minns du när jag kom till London?
Jag kände mig så...
Det var den bästa tiden.
Jag vet varför du har mist din livsglöd.
Du har saknat mig för länge. Vi måste gå ut.
Slå runt, som vi brukade.
-Jag har saknat dig, Harry. -Men jag måste fråga dig...
Vad är din hemlighet?
Om jag sa det hade jag fått döda dig.
-Du har det fortfarande, ser jag. -Från Kairo.
Var annars?
Le!
Emily.
Får jag?
Hoppas jag inte stör minnesstunden.
Det förflutna tillhör det förflutna.
Hoppas ni inte också är en cyniker.
Vad finns det att tro på?
Vår utveckling.
Jag ser bara förfall.
-Religion? -Modernt surrogat för tro.
-Konst? -En sjukdom.
-Kärlek? -En illusion.
Ni två slår världen i spillror, va?
Tack för cigaretten!
-Osedvanlig kvinna. -Så klart.
Hon är min dotter.
Dorian?
Dorian, det är du.
Herrn, skänk en slant.
Herrn, en slant till Guy!
-Har ni varit ute i kriget? -För gammal.
En skärv till en sup.
Upp.
Du...
Dorian Gray. Jag visste att du skulle komma tillbaka.
-Vänta! -Jag har väntat i så många år.
-Vänta! Hur många år? -Inte längre.
Se på mig, på mitt ansikte.
Jag är knappt tjugo.
Omöjligt.
Jag känner inte...denne Dorian Gray.
Ni är inte kry.
Sjukhuset...
De gjorde illa mig.
Hälsa honom att jag kommer.
En gäst, herrn.
-Vad förskaffar mig detta nöje? -Jag tänkte att vi skulle äta lunch.
-Nej, jag tror inte... -Jag har packat en korg.
Jo, men... Jag stannar nog hellre hemma i dag.
-Det blir regn. -Säg mig, mr Gray...
Måste ni alltid vara så cynisk?
Titta upp.
-Jag vill helst att ni låter bli. -Gör mig till lags, mr Gray.
-Har ni haft denna hobby länge? -Nej, det är en present från min far.
Mot att jag lovade att inte kedja fast mig i fler staket.
För rösträtt, mr Gray. Ska inte kvinnor ges rösträtt?
Kvinnor ska inte ges nånting som de inte kan bära på kvällen.
Ni hade gjort er på fronten.
Tänk alla tyskar ni kunnat sticka med era epigram.
-Förlåt om jag förnärmar er. -Så lätt förnärmas inte jag.
Då dubblar jag mina ansträngningar.
Undrar om det de säger om er är sant.
Att ni under all charm faktiskt är rätt hjärtlös.
-Säger de att jag är charmig? -Att ni ägnat livet åt njutning.
Det kan tydligen rekommenderas.
Ser jag lika bra ut som ni om 25 år blir jag lycklig.
Njutning är inte alls som lycka.
Vissa saker är värda mer för att de inte varar.
Mr Gray...
Jag tror mig veta er hemlighet.
Ni har ett hjärta.
De som går under ytan gör det på egen risk.
Så skrämmande.
Jag låter er kanske köra mig igen, mr Gray.
Vi ses på Toynbee Hall i kväll.
Till dess.
Alice.
Jag krälar i kloaken innan min dotter släpps nära honom!
Vilken ohelighet ger en sådan man ett barnaansikte?
Kom nu!
Helt onaturligt!
Låt honom spela.
Man kan tro att ni skäms för att ses med mig.
-Vad hände? -Vad menar ni?
Ni såg något.
Ni misstar er.
Aldrig mer.
Det är bäst att vi inte ses ihop.
-Bäst för vem? -Folk kan skvallra om er.
Jag bryr mig inte om vad de säger.
Det borde ni.
Sanningen är att jag har gjort hemska saker.
Mitt liv har varit ett avskyvärt fördärv.
Och jag får betala priset för det.
Jag låter ingen göra er illa.
Vi bör aldrig mötas igen.
Jag sa ju att det var han.
Jag kommer och tar dig, Dorian Gray.
Ditt svin!
RÅTTFÅNGARE
Vidrigt.
God kväll. Mr Harcourt tror att det finns råttor på vinden.
-Jag har inte nyckeln. -Ut ur mitt hus.
Men, mr Gray...
Och du.
Med all respekt... Jag har varit hos er familj i två generationer.
Dina tillhörigheter kommer efter.
Jag vill bli fri.
Jag vill bli...ny.
Ren.
Jag vill bli god.
Snälla, ni måste hjälpa mig.
Känner ni ånger? Gud är trogen och rättvis.
Bekänn era dödssynder.
Bekänn era döds...
Detta är inte mitt rätta ansikte!
Om ni kunde se min själ...
-Bara Gud kan se våra själar. -Jag har sett min själ.
Och jag kan visa den för er.
Den är rutten.
Den stinker.
Den är rena giftet.
Hjälp mig.
Dö!
Förlåt.
Mr Gray?
Miss Wotton.
Förlåt att jag stör så sent.
Ni skakar. Kom och sätt er vid elden.
Jag vill berätta för er...
Jag vill berätta allt för er.
Vad är det?
Jag vill att ni ska veta...
...vad jag är.
Lugn.
Harry.
-God morgon. -Sovit gott?
Mr Gray behövde en vän.
Be mrs Williams göra frukost åt mig.
Självklart.
Så ung.
Världen är hennes.
-Harry, jag... -Hur vågar du?
-Hon är min dotter. -Jag har förändrats.
Har du förändrats? Du förändras ju inte, Dorian.
Varför är det så?
Du är min äldsta vän.
Du är naturvidrig. Håll dig från henne.
-Jag vill inte... -Håll dig från henne!
Mr Gray!
Jag borde be om ursäkt för min far.
I natt ville ni berätta nåt för mig.
-Dorian! -Jag vill börja om.
Långt från allting här.
Jag förstår...
Allt utom dig.
Dorian!
Ja.
Är du säker på att du vill ha detta?
Det är dig jag vill ha.
Vad jag minns så hade mr Gray det på vinden. Han ville skydda det.
Vilka hemligheter låser han upp?
Ingen behöver få veta det.
Emily! Emily!
Vad ska det här betyda?
Gå inte upp hit!
Snälla du. Aldrig.
Ge mig nyckeln, snälla Emily.
-Vad finns där inne? -Ge mig nyckeln!
Vad finns där inne?
Snälla du. Jag bönfaller dig.
Det måste med oss till New York.
Jag slår in det, men skicka folk som bär ner det.
Tack.
Huset bör gå för ett bra pris.
Lämnar ni några möbler, inventarier?
Allt.
Jag tror att han vill sluta fred.
Vi är skyldiga honom en chans.
Ni får inte fara till den gräsliga kontinenten utan mitt farväl.
Kom.
Jag hörde att ni seglar i gryningen.
Så romantiskt. O, tänk att få bli ung igen.
Lätt gjort. Minns du några tidiga misstag?
Många och mycket tydligt.
Gör om dem. För att bli ung igen upprepar man sina tokerier.
Annars kan du schackra bort din själ.
älskling, mår du bra?
Klumpigt.
Ursäkta mig.
-Har du sett Harry? -Nej.
Men se vad han grävde fram.
Du har inte sagt att det finns ett porträtt av dig. Var är det?
-Jag vill se det. -Se vad?
-Basils porträtt. -Det förstördes för flera år sen.
Jag tyckte aldrig om det.
Visa mig.
Det är ett gammalt porträtt av min morfar.
Visa mig.
Hade du verkligen dödat mig?
Du lärde mig att man kan behärska sina känslor.
Men det kan inte jag.
Jag rår inte för att jag älskar din dotter mer än nåt annat.
Och jag rår inte för hur kär vår vänskap ännu är för mig.
Snälla du, gör inte det här.
Bara gammalt krafs, Harry. Ska vi inte gå till bjudningen?
-Vad är du? -Jag är det du gjorde mig till!
Jag levde som du predikade, men aldrig vågade leva.
Jag är allt du inte vågade vara.
Men jag försökte...
Jag försökte...
...verkligen bli en bättre människa.
Förlåt mig.
Kelso hade rätt. Du är Döden.
Harry, nej!
-Kom! -Var är Dorian?
-Emily, lämna honom! -Nej. Nej!
Ge mig nyckeln. Ge mig nyckeln nu!
Vad finns där inne? Vad är det?
-Du har hela mitt hjärta, Emily. -Lämna honom!
Hela mitt hjärta.
Emily, jag bönfaller dig.
Jag är fortfarande hennes far.
Jag ber dig bara säga till henne...
...att jag saknar henne och att detta alltid är hennes hem.
Och en dag kanske hon vill lyssna.
Stackars pojke.
Vem står ut med att se på dig nu?